I kveld kaster vi en stol over en hekk.
En interessant mann kjører vår billigbil.
For første gang møtes Bugatti Veyron og McLaren F1.
Takk, alle sammen. Hei og velkommen.
De bråker fælt...
Hvert år tar 50 000 17-åringer lappen og kjøper bil.
Ettersom de er 17 år, vil de ha en sportsbil med turbo.
Men foreldrene vil at de skal ha en treg og sikker bil.
Forsikringsselskapene ser helst at de ikke har bil.
Våre produsenter ga oss 2500 pund hver,-
-ba oss spille 17-åringer og kjøpe en bil som passer både 17-åringer,-
-foreldre og forsikringsselskapene.
Dette er skikkelige forbrukerråd. Nesten. Iallfall i starten.
Det fins mange bruktbiler til den prisen.
Til og med en BMW 7-serie fra 1997.
ABS-bremser, kollisjonsputer. Foreldre elsker sikre biler.
Og ungdommer liker BMW.
Jeg er på kontoret og spiller 17-åring.
Student, bor hjemme.
Jeg skulle forsikre BMWen.
Hvor mye? 7000 pund?
Jeg har funnet en Suzuki Liana. Liten, robust, sikker.
-1300 pund. Jeg har 1200 igjen. -Til forsikring? For lite.
Jeg garanterer at 1200 ikke holder.
Og han hadde rett.
Hvordan tror du det gikk? 3377 pund. ASDA tar 3400.
HSBC tar 4614.
-One Quote Direct: 8007 pund. -De vil ikke ha kunder.
Vi gikk gjennom alternativene.
Student på heltid. Jeg studerer...religion.
James May. Nei, Adam Smith. Beklager.
2500 pund er 15 ganger mer enn det bilen er verd.
Dere vil altså at jeg skal avskrive den 15 ganger per år.
Premien for 17 år gamle jenter er halvparten-
-av det gutta må ut med.
Der har vi et forbrukertips.
Gutter på 17 år bør kappe av seg stellet.
Det gjorde jeg. Nesten, iallfall.
Det forklarer mye.
Vi ringte til vi hadde en liste med biler-
-som kunne kjøpes og forsikres for under 2500 pund.
Det er som å lese menyen på en skotsk restaurant.
Fint lite man har lyst på.
Rover Metro, Citroën AX.
Kan dere forestille dere en 17-åring i en Suzuki Wagon?
Bra. Takk. Ha det.
Den eneste måten å skaffe forsikring til en 17-åring på,-
-er å bruke foreldrenes forsikring.
Nå spilte vi fedre.
Han får bare kjøre til butikken. Veldig sjelden, dessuten.
Ingen ulykker de siste fem årene.
Endelig var vi i gang.
Tre dager senere
Da vi hadde kjøpt bilene, skulle vi møtes i en skolegård.
Jeg var først på plass.
Som dere ser, har jeg gjort dette ordentlig.
Det er en Golf, og den kostet moren min 695 pund-
-og 1509 pund å forsikre.
Da får jeg kjøre den iblant, som når jeg skal treffe kompiser.
-Er det en S Coupé? -Hyundai S Coupé.
Bare ett ord kan beskrive den.
-Coupé. -Dritt.
Den har 85 hk, bøtteseter, elektriske vindusheiser.
-Hvor mye betalte moren din? -Hun betalte 700 pund.
Da dukket en geografilærer opp.
Jeg trodde det var en av lærerne.
"Gratulerer med dagen, min sønn."
-Perfekt bil for en 17-åring. -Hvorfor?
-Turbo. -Lavtrykksturbo, ja.
Hva har dere?
-En Golf. -Har den turbo?
-Hva er det? -Den kunne leveres med turbo.
Med en slik kan man si: "Her er min turbo."
Det er et annet tema som vi må ta opp.
Det mest verdifulle i ditt liv, sønnen din, sitter i det setet.
Se alt metallet som er mellom ham og treet han snart feller.
Nå hadde vi bilene. Vi hadde forsikring.
Alt vi trengte, var en utfordring.
"Dere må forestille dere at dere er 17 år."
"Modifiser bilene"-
-"slik at de oppfyller en 17-årings mål:"
"Å sjekke jenter."
En beige Volvo.
"Budsjettet er det dere har igjen av deres 2500 pund."
-Hvor mye har du? -300 pund.
-Du? -500 pund. Du?
Ingenting.
To dager senere var bilene klare.
Jeg hadde satset på det jenter liker aller mest.
Digre spoilere.
De passer ikke helt, men de duger.
Jeg har modifisert dem slik at de passer.
Blakk som jeg var, satte jeg inn en vannseng.
Med vannseng mener jeg vannmadrass.
Jeg har lagt på et leopardtrekk-
-og en baderomsmatte.
Som avslutning har jeg malt på noen turbo-merker.
Som dere ser, har jeg ikke gjort noe med eksteriøret.
Jeg har brukt mine 300 pund på det en 17-åring vil ha:
En fet stereo.
Dessverre lå målet 10 mil unna.
Fem mil lenger enn James' blære tåler.
Da han gikk for å tisse, fikset vi enda mer på bilen hans.
Han vil nok like spor 4.
Vi tar ut hans Bach og setter i denne. Hva har vi?
-Ferdig limt. -Volumkontrollen er limt.
Valgknappen er limt fast. Det er perfekt.
Vi må lime fast alle knappene.
Så fort han starter bilen, står stereoen på maks volum.
Nå blir han glad.
James ringer snart.
"Har du fjernkontrollen til stereoen?" Svaret er ja.
Produsentene ba oss kjøre til en campingplass-
-på en regnvåt eng.
Lekker parkering.
Vi har kanskje omvendt ham.
Som en ulykkelig cocker spaniel...
-Vet dere hva som foregår? -Her får vi svaret.
Festivaltesten.
"Dere har vært på Glastonbury- festivalen."
"Nå skal dere konkurrere om"-
-"å pakke sammen og forlate campingplassen raskest mulig."
-Hvor vanskelig kan det være? -Kom igjen!
For medisinsk bruk...
-Faen. -Den er ikke min.
Jeg vet ikke hva dette er.
Trøbbel, karer! Jeg har kjørt anarkistflagget i madrassen!
Det har aldri vært sagt før.
James kjempet for å få alt inn i Golfen-
-mens min enorme Volvo slukte alt jeg hadde.
Nå kjører jeg.
Hva vil mamma si?
Heldigvis var det ikke bare jeg som fikk trøbbel.
Hammond var så ivrig at han glemte spoilerne.
-Ja! -Nei!
Hva skal jeg si til mamma?
Mens Hammond og jeg slet, kom ravekongen May seg opp.
James har rett. Det er fart som gjelder.
Jeg var nestemann opp.
Jeg er ute.
Nå var bare geografilæreren igjen.
Ja...
Jeg kan ikke stanse den!
Nå gjør vi det!
Mange timer senere
Fart!
Nei!
Hvordan er det mulig?
Vær så snill! Vær så snill! Ikke gjør dette mot meg!
Fortsettelse følger...
Det gikk ikke så bra. Mer om det senere.
Om du forsikrer deg gjennom dine foreldre og så kolliderer...
...og forsikringsselskapet skjønner at det var din bil...
Det forstår de med de spoilerne.
Får de rede på det, gjelder ikke forsikringen.
Så kan de anmelde deg, og du kan havne i fengsel.
Og en dag når du dusjer, kommer en stor mann...
Kjøp heller en beige Volvo. Ingen vil tro at den er din.
Omtrent nå pleier Jeremy å kjøre en rask bil rundt banen.
Denne uka var det min tur. Men hvorfor gjøre det på banen?
Arabia. Turister ser for seg magiske solnedganger i sanddynene.
Og man forstår hvorfor. Men her handler alt om fart.
Det er et perfekt sted å kjøre rundt i denne.
En splitter ny Lamborghini Murcielago.
Der borte ligger Abu Dhabi.
Mellom meg og sentrum er det en snorrett motorvei på 6,5 km.
Og den er stengt. Snakk om flaks!
For en lyd!
225 km/t!
240 km/t!
255 km/t!
270 km/t!
Dere har møtt en Lamborghini Murcielago LP 670-4 SV.
Den raskeste Lamborghinien noen gang.
Det er den siste Murcielagoen som blir laget.
Erstatteren kommer neste år.
Men den gamle modellen nekter å legge seg ned og dø.
Denne siste kraftanstrengelsen ser ond ut fra alle vinkler.
Se på det enderøret.
Om en Toyota Prius ser det, vil den tisse på seg.
LP 670-4 SV...
SV står for "sport veloce".
De bruker det navnet på sine mest ekstreme modeller.
4 står for firehjulsdrift. LP står for...noe.
670 står for antallet hk. 30 flere enn standard.
Og det er ganske mange.
De har økt kraften, men også gjort bilen lettere.
Den er 100 kg lettere enn standardmodellen.
Den har lettere eksosanlegg og flere deler av karbonfiber.
Resultatet er fantastisk.
0-100 km/t på 3,2 sekunder. Toppfarten er 340 km/t.
De har også røsket ut radioen, men det gjør ingenting.
Man har jo lyden, den fantastiske lyden.
V12-motoren har vært brukt siden Miuraen,-
-og med denne bilen forsvinner den.
Det er som om den raller:
"Dere vil savne meg!"
Det er ikke bare jeg som tror at bilen har sjel.
Brosjyrene til nye biler pleier å være ganske tørre.
Mercedes om eksosanlegget på SL Black:
"Den nye designen reduserer baktrykk."
"Det skaper en distinkt lyd fra den 12-sylindrede motoren."
Her er Lamborghinis brosjyre.
De skriver at eksosanlegget høres ut som:
"Tordendrønn i natten"-
-"gjennom elefanters trompetstøt"-
-"til en løves brøl."
Før de lar denne bilen dø, vil de vekke den til liv.
De har virkelig lykkes med det.
Det er ikke bare en lettere, raskere Murcielago.
Vektreduksjonen forvandler den til en helt annen bil.
Styringen er så presis, bremsene så effektive.
Det er fortsatt et monster,-
-men den er lett på tå.
Sand!
Dette ville vært lettere om ørkenen kunne ligge stille.
Prisen på dette brølet av et ekstranummer er 270 000 pund.
Det er faktisk ganske billig.
Den kan nok ikke bare måle seg med superbiler...
...men også med de ekstreme og mye dyrere hyperbilene.
Der er den. Det er en SLR 722.
Som en SLR, bare mye råere. Det er kongen av hyperbiler.
Ettersom vi har veien for oss selv,-
-kan vi se om 722 kan beholde sin status i et lyskryssløp.
Jeg tror den har det som kreves.
Nå gjelder det! Kom igjen, lille Lambo!
Smak på den!
255. 270 i Abu Dhabi sentrum.
Han leder knapt.
Det er så jevnt! Det er jevnt!
Rødt lys! Brems før lyskrysset!
Det er en latterlig lek.
Det var utrolig jevnt. Jeg lå jevnt med kongen av hyperbiler.
Denne er som en pusekatt i forhold.
Og den koster 100 000 pund mer.
Før den trekker sitt siste sukk-
-har Murcielago blitt en av de helt store superbilene.
Nå skal vi sette en stjerne i vår billigbil.
Han er med på alt. Han har lest inn Harry Potter-bøkene,-
-vært med i "Sorte orm", han har nylig kjørt en drosje rundt USA.
Han startet karrieren med Hugh Laurie.
Det eneste han ikke har gjort, er å myrde en prostituert.
Mine damer og herrer: Stephen Fry!
Takk for at du ville komme. Slå deg ned.
Hvor er resten av deg? Jeg har aldri sett på maken.
Det du egentlig sier, er at jeg var veldig tykk før.
Du var en stor kar, men nå er du en mygg.
-Hvor mye har du gått ned? -Nesten 40 kilo. Takk.
Hvordan?
Jeg spaserte hver morgen.
Du er skeptisk.
Men det er fantastisk å gå og høre på lydbøker.
Lag en liste over bøkene du aldri fikk lest.
Jeg har nettopp hørt Tim Robbins lese "Den store Gatsby".
En fantastisk opplevelse. Turen går som en lek.
Du har lykkes å gå ned så mye-
-selv om du nylig var i USA. Hvor mange måneder?
-Ni måneder, alt i alt. -Du kjørte din London-drosje.
-Ingen går ned i vekt i USA. -Nei, og det var grunnen.
Jeg kom hjem fra USA i fjor,-
-og et par måneder senere veide jeg 133 kilo.
Livet på veien og alle veikroene...
-Du besøkte Detroit. -Ja.
Jeg var i GMs hovedkvarter. Jeg ble hentet i en Cadillac.
Dette var et halvt år før GM i realiteten gikk konkurs.
Han sa: "Vi er fortsatt verdens største bilprodusent."
"Jeg har designet min egen Cadillac."
Faren hans jobbet for Ford.
Han studerte bildesign og fikk seg jobb. Faren sa:
-"Kjempebra." -"Hos GM."
Faren snakket ikke med ham på to uker.
I Australia slåss folk på grunn av bilmerker.
Britiske Vectra-eiere slår jo ikke i hjel Mondeo-eiere.
Sånn er de i Australia.
Jeg må gå videre. Du tvitrer ganske mye.
Jeg leste at du kjørte fra Norwich til London-
-på så kort tid at du må ha brukt bussfilen.
Jeg skrev ikke det. Jeg skrev ikke at det var umulig. Andre sa det.
-Det er ulovlig. -Selv om du kjører London-drosje.
Sitter du og tenker: "Jeg skal ikke kjøre i bussfilen."
På skiltet leser man: "Fra kl 07 til... Det må være nå."
Det er det en bussfil i Guildford, på vei hit.
På skiltet står det:
"Bare busser og transportkjøretøyer."
"Dette er en Mercedes, og den transporterer meg."
Som "Adgang forbudt"-skiltene. Jeg vil bare forbi.
Tilbake til Twitter. Tenk at du har tid til det.
Alt du gjør, forteller du til en halv million mennesker.
Først var det noen tusen,-
-men nå har det vokst, og alle vet om det.
Jeg tvitrer ikke, men vi liker samme type mobiltelefon.
Vi kjæler med den, og den har fantastiske apper.
Jeg har akkurat oppdaget alle disse appene.
Du fortalte at man kan spille fløyte på den.
-Den heter Ocarina. -Man kan spille med telefonen.
-Og den andre du snakket om? -Den heter Grinder.
-Hallo? For en respons. -Hvem vet hva Grinder er?
-Ingen vil rekke opp hånda. -Hvem var det om humret?
Hva er Grinder?
Det er for homofile som kan tenke seg selskap.
Når man laster ned, dukker det opp bilder på skjermen.
Når man trykker på dem, står det: "Hei, jeg heter Mike..."
Det står hvor nær han er. Han kan være 20 meter unna.
Kan du finne den nærmeste homsen som er på sjekker'n?
Kom igjen, nå ser vi. Hvem av dere...
-Det må finnes noen her inne. -Jeg må slå den på.
Alle som har Grinder, må slå på nå.
Jeg må sørge for at min ikke er på.
Jeg må ha dette. Tenk dere i morgenrushet.
-Nå skal vi se. -Er alle disse homofile?
-Han der er 15 km unna. -Hvor er han? Vi kan kjøre dit.
Jeg har en Mercedes, vi er der på et blunk.
-Fins det ingen her inne? -Enkelte viser alt.
Dæven.
Men dette er et bilprogram. Du kom hit for å kjøre en runde.
-Kjørte du med drosjen? -Nei, i billigbilen.
Får jeg si sannheten? Jeg kjørte to billigbiler.
Den første... Jeg vil ikke si at jeg vraket den, men...
Den fikk noen smeller og begynte å lekke olje.
Vil noen her se disse smellene?
Vi kjører film og ser hvordan det gikk for seg.
Nest siste sving. Han holder høy fart.
Bra!
Det andre forsøket. G-kreftene gjør sitt.
Det er tredje forsøket.
Bra jobbet, Stephen. Det er modig kjørt.
Jeg sier alltid til meg selv at jeg skal kjøre kontrollert.
Men når jeg sitter bak rattet... Jeg tapte mange sekunder.
-Irriterende, men det var moro. -Hvem vil se Stephens runde?
Bra. Da ser vi på.
Hjulspinn...
Dette skal gå jevnt. Ikke nødvendigvis raskt, men jevnt.
En jevn og fin linje. Perfekt.
Det er den linjen The Stig anbefaler. Fantastisk kjøring.
Ganske jevnt, kanskje for jevnt.
Der bet bremsene skikkelig.
Han kunne bremset enda mer. Der understyrte bilen.
Det er varmt også. Banen er ikke våt, bare ansiktet mitt.
Hammerhead skiller mennene fra "grinderne".
Perfekt, Stephen.
Forbaska merr. Kom igjen!
Her kommer du. Det går raskt.
Du hadde en krise.
Klarer du svingen denne gangen?
Det er perfekt. Nå er du på vei inn i Gambon.
Du tangerer bra, og der er du i mål!
-Kjære vene. -Du kjørte veldig jevnt.
Du får noe med 1. Du slo Jimmy Carr og Brian Cox.
Hvem flere tror du at du slo?
Jeg vil gjerne slå Michael Gambon og komme under 1.50.
Problemet er at du kjørte så jevnt.
Men jevnheten må kombineres med fart.
Som resultat kjørte du en jevn runde på...
-1 minutt og 51 sekunder. -Nei.
Jeg skriver at det var varmt. Det var en varm dag,-
-og vi tar fullt ansvar for heten.
Alan Davis på 1.50,3. Er det Alan? Han kommer til å hovere.
Alan ser nok ikke på "Top Gear". Si at du kjørte på 1.47.
Han får aldri vite sannheten.
Mine damer og herrer: Stephen Fry!
Tidligere kjøpte, forsikret og bygde vi om-
-tre biler som passer 17-åringer, foreldre og forsikringsselskapet.
Jeg fikk problemer da jeg rev av spoilerne på min Hyundai.
Jeremy knuste bakruta med et anarkistflagg.
En lang historie.
Nå til den mest realistiske utfordringen noen gang på tv.
Vi skulle kjøre inn oppkjørselen hjemme hos foreldrene våre-
-kl 03 om natten, tre timer etter at vi skulle vært hjemme,-
-uten å vekke dem. Den som bråket minst, ville vinne.
Kl 03 var mannen med desibelmåleren på plass.
Jeg var førstemann.
Bortsett fra et lite stønn gikk det bra.
Dette er proft utført.
Jeg rygger bilen, slik at hekken ikke synes.
Mamma vil ikke se hva jeg har gjort.
Jeg skal sjekke lydnivået.
50,4 desibel. Det er helt lydløst.
Så var det Jeremys tur med den tunge Volvoen.
-For Guds skyld! -Nå er han i gang.
Kom igjen!
Herregud.
Heldigvis ble oppkjørselen flatere.
Kom igjen, din svenske blyklump.
Herregud.
Du må ikke bråke sånn. Da våkner moren din.
-Det skyldtes anarkistflagget. -Si at den ble tatt av anarkister.
De stjal og begravde den.
Hammond kan ha beseiret meg.
-Hvor mye fikk du? -50,4. Du fikk 66,1.
Mine foreldre våknet ikke. Bra at de er heroinmisbrukere.
Så var det min tur.
Jeg kan kjøre. Motoren går stille.
Hva kunne James ha gjort ute så sent?
Hvor lenge varer korøvinger?
Jeg ser ikke hvor oppkjørselen er.
Er det fjernkontrollen?
Klar? Og...
For Guds skyld.
Dere er så dumme.
James tapte utfordringen.
Ganske klart.
-Skal vi gå inn og legge oss? -Lukter det røyk av meg?
Neste morgen skulle vi melde oss på testbanen.
Men mannen i hvit frakk var ikke der.
-Hva var fargen på bilen din? -Rød.
Nei. Ravgyllen. Husker du fargen på din?
-Morgengrygul. -Karer...
Han ødelegger Volvoen. Skal du stanse ham?
Psykopaten i gaffeltrucken gjorde det samme med min Golf-
-og Hammonds Hyundai.
Forsiktig med spoilerne!
-Det føles som en fæl... -Denne utfordringen bør være bra.
"Dere er 17 år. Dere vil garantert gå rundt med bilene deres."
"Dere skal reparere bilene slik at mor og far ikke merker noe."
"Nå får dere se hvor enkelt det er å reparere dem."
Vi tar dem inn i garasjen og tar fram hammerne.
Richard trengte ingen hammer.
En umiddelbar forbedring.
Man trenger ikke hammere og roping. Ser dere dette?
En liten skade. Den forsvinner med litt polish.
Etter bare to timers arbeid...
Det er viktig å snu filla ofte.
...hadde vi ikke utrettet noe som helst.
-Det er plast. -Jeg brukte også plast.
Så kom enda en utfordring.
"Dere skal nå konkurrere om hvilken bil som er raskest."
"Kjør rundt Hammerhead",-
-"gjør en håndbrekksladd og kjør tilbake."
-Det er ikke så vanskelig. -Vent.
"Banen er fylt av hindre."
"Dere får straff for hver gjenstand dere ikke treffer."
-Ikke treffer? -Det står det.
Banen var full av sånt som tenåringer liker å kjøre på.
Før mål var det et mellomrom mellom to parkerte biler-
-som alle, unntatt 17-åringer, ser ikke er bredt nok.
Og håndbrekksladden skulle bedømmes av tre fjortisjenter.
Jo, det rimer. Som menn vet vi-
-at det jenter tenner på,-
-er en håndbrekksladd.
En påfugl har sine fjær, fuglene i jungelen danser rundt.
-Håndbrekket er vår fjærdrakt. -Jeg kan gjøre dette!
Jenter sier at de ikke er interesserte.
De viser det ikke. De har aldri vist det. De skjuler det godt.
Med denne nye kunnskapen om kvinner-
-ville James trene litt.
Mens vi snakket med jentene.
-Jeg har motorsykkel. -Kult.
Han er elendig. Jeg gjorde en perfekt sladd i Glastonbury.
-Han er elendig. -Han klarer det ikke.
Og tissen hans falt av en gang.
Da James hadde flyttet seg, stilte jeg til start.
For en start!
-Hva er taktikken hans? -Rå kraft.
Jeg må treffe den. Jeg bommet!
Der er busskuret.
Jeg er en vanlig 17-åring som kjører hjem fra jobben.
-Han er ved blomstene. -Skikkelig treff.
Ja!
-Det føltes godt. -Veiarbeid...
Søppeltønner.
Fantastisk.
Dessverre ble håndbrekksladden en katastrofe.
Jeg kan ikke gjøre noe med spylerfunksjonen.
Nei, den er der fortsatt! Jøss.
Jeg skal gjennom. Ja!
Så var det James' tur.
Ja, gjør det.
For Guds skyld.
-Nei. -Han bommet.
Pent.
Det var vanskelig å forstå hvorfor han brukte hjelm.
"Jeg var på posten. De har et nytt frimerke."
Men da han nærmet seg jentene, klarnet bildet.
De liker James May!
Jeg kunne like godt ha kappet av meg tissen...
Fort! Jeg vet hva du vil gjøre!
Slik, ja. Perfekt.
Ikke så bra.
Nå var det opp til meg.
Begge bommet på det første hindret. Det skal ikke jeg gjøre.
Skjønner dere?
Det tok ham 35 sek å komme av sted.
Jeg skal runde Hammerhead som vanlig.
For en idiot.
Alt i orden?
-Død. -Jaså?
-Uansett... -Tilbake til studio.
Heldigvis ble jeg frisk, barn.
Ikke alle er like heldige.
Som med tissen min. Den vokste ut igjen, det gjør kanskje ikke deres.
Uansett... Nå ser vi hvordan det gikk.
Ingen overraskelser før vi kommer til reparasjonene.
Jeg fikk 2, Hammond 4 og James fikk -100.
-Er det et minustegn? -Ja. Hva trodde du?
Du fikset ikke panseret, taket, speilet eller bulkene.
Du konsentrerte deg om en ripe, og den er her fortsatt.
-Jeg rakk ikke mer. -Polish fungerer ikke!
Noen gang sett en lege behandle en hodeskade med pussefille?
-Det hjelper ikke. -Men ripen ble veldig ren.
Vi går videre til hinderbanen.
Jeremy fikk 121, jeg fikk 103.
Og Hammond fikk -174 poeng.
Jeg fikk altså like mange minuspoeng-
-som jeg hadde i pluss.
Du har nå 0 poeng.
Nå kommer det viktigste. Håndbrekksladden.
Tenåringsjentene kunne tenke seg å gi 5 poeng for en fin sladd.
-5 poeng? Da kan jeg ikke vinne. -Nei.
-Hva holder din bil på med? -Det lar seg ikke stanse.
Denne spylerdysen fikk seg en smell.
Sikringen gikk, og viskeren har gått siden mars måned.
Det står mellom deg og meg, akkurat som forrige uke.
Hva fikk du for håndbrekksladden din?
Jentene ga meg:
Ingenting. Hvorfor gjorde dere det?
Kan dere ikke bare tilstå at dere tenner på håndbrekksladder?
Som mann vet du dette. Og du trenger et sånt knep.
-Syns dere at vi er umodne? -Ja.
Det er ikke sant. Dette er en krise for dere.
Jeg vedder... Unnskyld. Kan noen...
-Dette er et godt forbrukerråd. -Hold kjeft!
Håndtaket har løsnet. Kan du gå inn og få slutt på galskapen?
Kan du åpne døren? Vri nøkkelen. Slik, ja.
Kom igjen. Nå er dere tent!
Jeg fikk 0 poeng.
Det betyr at du er 3 poeng etter meg.
Om du fikk 4 poeng av jentene... Hvor mye ga de deg?
-Ingenting. -Ja! Jeg vinner!
Rettferdig resultat.
Tenk på hva dere klapper for.
Vi sier at den beste bilen en 17-åring kan ha,-
-er en beige Volvo med knust bakrute.
Mine barn får en sånn.
Med dette er det slutt på forbrukerrådene.
Nei, det kommer mer. Tidligere i programmet, før jeg omkom,-
-testet jeg den nye Lamborghini Murcielago i Abu Dhabi.
Nå er vi framme ved øyeblikket-
-alle bilentusiaster har ventet på.
Den første duellen-
-mellom tidenes to raskeste gatebiler.
Denne bilen kjenner dere igjen: Bugatti Veyron.
Veiens Concorde.
Den kan skilte med noen utrolige tall.
1 million pund, 1000 hk-
-og en toppfart på 405 km/t.
Gå tilbake 15 år. På 90-tallet var dette den råeste gatebilen.
McLaren F1.
McLaren er også en orgie i svimlende tall.
Den var raskest med en toppfart på 386 km/t.
Den var dyrest, den kostet 500 000 pund i 1993.
Liksom Bugattien ble McLaren bygd uten kompromisser.
Motorrommet er dekket av gull, som reflekterer varme best.
En ny girkasse måtte lages,-
-for ingen girkasse tålte dreiemomentet fra 6,1-literen.
Den var først med karbonkarosseri.
Selv om de har mye felles,-
-er McLaren og Veyron helt ulike biler.
Mens en Veyron er full av teknologi,-
-er McLaren totalt ribbet.
Ikke noe stabilitetssystem, ingen ABS-bremser. Bilen er skrapet.
Skaperen av F1 ville at den skulle være en ren kjøreopplevelse-
-på samme måte som Bugattien skulle være en teknisk bragd.
Og det merker man godt.
Å gire er som å ta ladegrep på et gevær.
En velsmurt, mekanisk følelse.
Og man sitter i midten, som i en ekte racerbil.
Du store min...
Nå skal jeg klatre ut av McLaren F1-
-og sette meg i Bugattien. Ingen dårlig dag så langt.
Ok. Nå setter vi i gang.
For første gang skal gigantene kjøre mot hverandre-
-i et dragrace på 1,6 km.
Jeg skal kjøre Bugattien.
McLaren kjøres av en mann som ikke vet at han skriver historie.
Han er ganske opphisset. Han så sin første kamel i dag.
Jeg er glad han kjører McLaren. Den er verd 2 mill pund i dag.
Skulle vi kollidere, vet han hva han skal gjøre.
Vi flykter og ses ved grensen.
På papiret har Bugattien over 1000 hk.
370 mer enn McLaren, men den veier mindre,-
-så den har mer kraft per kilo.
0-100 burde Bugattien...
Jeg vet ikke. Vi får se hvordan det går.
3, 2, 1, kjør!
Ja! Nå gjelder det. Vi skriver historie!
Hva? Hvordan er det mulig?
Den gamle kongen nekter å abdisere!
240 km/t.
Kom igjen, Bugatti.
Nå tar jeg innpå. Man kan ikke slå 1000 hk.
Jeg vinner. Ja!
300 km/t. 320 km/t.
Ja!
320 km/t, og jeg vant klart.
Bugattien vant klart.
Nakkehårene mine reiste seg da jeg så det.
De to bilene på en rett vei...
Vi har altså bevist at Bugatti Veyron,-
-som vi vet er verdens raskeste bil, er raskere enn en annen bil.
Ja.
Litt av et forbrukerråd...
Med den bomben avslutter vi. Vi ses neste uke.
Tekst: Ole Viggo Eiring www.broadcasttext.com